Jeg er en kvinde 26 år, og blev smittet i juni2021.
Udbruddet var rigtig hårdt og slemt, - sammen med skammen og følelsen af livet var forbi. Men folkens der er håb forude. Udbruddene bliver meget mindre slemme, og kommer sjældnere. Faktisk er det kun en lille prik jeg får i underlivet.
Det hele bliver bedre med tiden, og de fyre jeg har snakket med, tager det pænt! Du skal huske at hvis din partner ikke kan acceptere det, er det ikke dig der er noget galt med. Der er så mange der har det, og desværre er det meget tabu belagt.
Så jeg håber i som sidder derude og føler at livet er forbi - læser dette, fordi det er det bestemt ikke. Jeg er glad igen, og det har ingen betydning i min hverdag.
I er velkommen til at skrive i tråden hvis i har nogen spørgsmål
Kh.
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_e_biggrin.gif)